Versionumero 1.1 Päiväys: 27.12.2007
Suomennos: Kenguru, kilpikonna, nrautava, Platypus, Stevemax ja Atskuli
Oikoluku: Atskuli
Uskon, että kun lähdemme paikasta, osa meistä lähtee ja osa jää.
Mene minne tahansa asemalla, sen ollessa hiljainen, ja kuuntele.
Hetken kuluttua kuulet kaikuja kaikista keskusteluistamme, -
jokaisen ajatuksen ja sanan, mitä olemme puhuneet.
Vielä kauan lähtömme jälkeen, äänemme pysyvät näissä seinissä.
Mene pois päästäni!
Eversti Elizabethin Lochleyn päiväkirja, Babylon 5:n komentaja.
Yhdeksän vuoden aikana Babylon 5:en komentajana.
Olen nähnyt ihmeellisiä asioita.
Outoja ruokia, muukalaisten viinaa, eksoottisia tanssijoita -
centaurien liiketapaamisia varten.
Mutta tämä on uutta jopa minullekin.
Valmistautukaa telakoitumiseen.
Isä Cassidy, eversti Elizabeth Lochley.
- Tervetuloa Babylon 5:lle. - Kiitos.
Toivottavasti matkasi sujui hyvin.
Emme ehtineet hankkia kuin vain rahtialuksen, -
jotka saattavat olla melko kamalia.
Olen ollut paljon pahemmissakin paikoissa.
Tullissa oli kyllä melkoinen jono.
Niin tosiaan, valmistaudumme suureen juhlaan -
Tähtienvälisen Allianssin 10. vuosipäivää varten.
Itse presidentti Sheridan on tulossa sitä varten Minbarista, -
joten täällä on hieman suurempi hulina mitä normaalisti.
Tännepäin, olkaa hyvä.
Toivottavasti teille sopii, että tapaamme huoneistossani.
On parasta pitää tämä miehistöltä salassa.
Papit ovat erikoistuneita keskusteluihin -
pienissä, hiljaisissa paikoissa.
Olen pahoillani, että esimiehiltäni kesti niin kauan vastata pyyntöönne.
Tällä avaruuden sektorilla ei ole montaa pappia -
tai millään muullakaan sektorilla, kertoakseni epämiellyttävän totuuden.
Olemme katoava laji täälläpäin.
- Olen pahoillani. - Ei tarvitse olla.
Ennustimme kirkon vaikutuksen vähenevän, -
kun ihmiset läpäisivät taivaan, eikä sieltä löytynytkään enkeleitä, -
ei iankaikkista kuoroa, ei edes -
evakuoinnin jäljeltä jäänyttä seraphimia.
Vain ääretön avaruus.
Viimeiset 200 vuotta, ihmiskunta on kulkenut tähdissä -
rautaisilla kulkupeleillään, kohdaten päivittäin uskontoa ihmeellisempiä asioita.
Totta, mutta silti monet tiedemiehet uskovat Jumalaan.
Kyllä toki. Fyysikot ovat yrittäneet lohduttautua -
quantum-mekaniikkaan -
huomatessaan mysteerien ratkeavan pienissä hiukkasissa, -
joissa on todisteita älyllisen elämän olemassaolosta.
Mutta missä niissä äärettömän pienissä väleissä, -
voisi löytää Jumalan, joka pysäytti auringon Jerichon taivaan yllä, -
halkaisi Punaisen meren, synnytti universumin -
ja loi pölyhiukkasista ihmisen.
Päästyämme avaruuteen, kortit oli pinossa ja kello alkoi käymään.
Mutta se ei pelota minua. Kirkolla on vielä muutama yllätys hihassaan.
Jos etsit yllätyksiä, olet tullut oikeaan paikkaan.
Ennen kuin jatkat, minun on pakko kysyä, oletko itse uskovainen?
Kyllä, toisinaan tunnen olevani uskovainen.
Sitten tajuan, etten ole käynyt kirkossa aikoihin -
ja tunnen syyllisyyttä, joten sitten käyn kirkossa.
Mutta menenkö kirkkoon uskon vai syyllisyyden vuoksi?
Joten olet kuten kaikki muutkin.
Hyvä. Jatka vain.
Se alkoi hajusta Ruskealla sektorilla, -
mikä ei tosin ole erikoista, koska Ruskealla sektorilla haisee aina, -
mutta tämä haju ei lähtenyt. Ja huoltomiehet -
kuulivat jatkuvasti ääniä käytävällä -
vaikka voitiin todistaa näytöistä, ettei siellä ollut ketään.
Ja sitten...
Muutama päivä sitten, -
eräs tyyppi turvaosastolta, Simon Burke.
Hän oli tullut lomalta Maasta muutamaa viikkoa aiemmin -
näytti normaalilta, mutta sitten...
Yhtäkkiä, kesken vuoron hän alkoi kiljumaan ja sanoi ettei ole yksin -
ja jokin on hänen sisällään, ja sitten hän katosi.
Hän sulkeutui kappeliin Sininen 4:ssä.
Saatuamme hänet kiinni, -
hän ei ollut enää sama ihminen.
Se oli...
Isä Cassidy, -
oletteko pätevä suorittamaan manauksen?
Onko hänen tiedoissaan mitään historiaa mielenhäiriöistä, -
- psykooseista tai epätavallisesta käytöksestä? - Ei mitään tavallisesta poikkeavaa.
Ymmärrät, miksi minun pitää olla varma.
Tällaisissa tilanteissa konkreettinen vastaus on uskottavampi kuin yliluonnollinen.
Viimeisin arkistoitu tapaus riivauksesta on melkein sadan vuoden takaa.
Niin, tiedän. Meillä on pala 1300-lukua -
kaiken tämän teknologian keskellä.
- Ei oikein sovi kuvaan, eikö? - Ei, vaan...
Onpa kylmä. Voi Luoja, tätä löyhkää.
Meinaa viedä tajun kankaalle, eikö?
Puoli metriä taaksepäin on 22 astetta. Tuonne mennessä enää 11.
Hänen sellinsä on täällä.
Tervehdys, Isä. Tulkaa toki sisään.
Seura olisi tervetullutta.
- Herra Burke? - Niukin naukin.
Oletteko vai ettekö ole?
Kyllä hän varmasti jossain täällä on.
- Miksi hänet on sidottu? - Meidän ja hänenkin suojakseen.
Sinä yönä, kun löysimme hänet, hän hyökkäsi kahden vartijani kimppuun.
Ja viime yönä, kun tulimme selliin, hän oli yltä päältä veressä.
Etsimme hänestä haavoja, mutta emme löytäneet naarmuakaan.
- Entä veri? - Testiemme mukaan -
verestä ei löytynyt ainuttakaan DNA-pätkää.
Verihiutaleita, punasoluja ja valkosoluja, mutta ei DNA:ta.
Osaatteko selittää sen, Isä?
Paholainen piilee yksityiskohdissa.
Oletteko siis paholainen?
En, vain nöyrä palvelija.
Loukkaako haju teitä?
- Haluatteko minun muuttavan sitä? - Pystyttekö siihen?
Ruusuja?
- Mahdotonta. - Tietenkin se on mahdollista.
Eivätkö kaikki asiat Taivaassa ja Maassa ole mahdollisia niille, jotka uskovat?
Mutta tämä ei ole Taivas eikä Maa.
Tämän täytyy siis olla Helvetti. Miksi yllätytte löytäessänne minut täältä?
Jos tämä on Helvetti ja te olette vallassa, voitte kai kertoa minulle nimenne.
- Nimissä on voimaa. - Niin on.
- Sinä ensin. - Jos olette, kuka sanotte olevanne, -
pitäisi teidän jo tietää nimeni. Mikä se siis on?
Nimesi on surullisuus, -
yksinäisyys, hyödyttömyys.
Nuo ovat kuvauksia, eivät nimiä.
Siksi niissä on voimaa. Siksi minun nimessäni on voimaa.
Se nimi on...
Asmodeus.
- Olet kaukana kotoa. - Koti on siellä, missä sydän on.
Olet hyvin viisas, ainakin sanavarastosi suhteen. Osaatteko muita kieliä tai...
Älä tuhlaa minun aikaani tai omaasikaan, Isä Cassidy.
Meillä on tärkeämpiä asioita, joista keskustella.
- Mitäköhän asioita? - Minun poistamiseni tästä kehosta.
- Aloita se tai poistu. - Ymmärsinkö nyt oikein?
- Sinä haluat tulla manatuksi? - Poistetuksi, kyllä.
Sinulla on valta minun sitomiseeni.
Lausu nimi, kiellä minut ja komenna, -
niin minut poistetaan tästä kehosta.
Jos haluat poistua, mikset vain poistu?
Meidät sidottiin tänne tähtien joukkoon kauan aikaa sitten.
Sidottiin paikoillemme ja riivaamaan.
Kuka teidät sitoi?
Emme voi lausua sitä nimeä.
Väitättekö, että Jumala itse sitoi teidät tähän avaruuden osaan?
Miksi Jumala tekisi niin?
Oli väistämätöntä, että jossain vaiheessa ihmiset ylittäisivät tähtien meren.
Väistämätöntä, että heidän uskonsa heikkenisi saavutuksia juhliessa.
Kun muokkaatte kaukaisia planeettoja, -
ja muututte itse maailmojen luojiksi, niin mistä enää kumpuaisi halu -
ryömiä polvillaan pelastusta anoen?
Missä voisi kuulla niiden pelokkaiden ja eksyneiden itkun, -
jotka on kasvatettu uskomaan Taivaaseen ja rukoilemaan jumalallista huolenpitoa?
Ei missään.
Ei missään. Mutta ennen toivoa, -
pitää olla pelkoa.
Ennen pelastuksen etsimistä ilmassa pitää olla kadotuksen haju.
Pitää olla syy, -
joka herättää uudelleen rakkauden Jumalaan.
Mutta nöyryyden puutuessa -
se syy on Helvetin pelko.
Kauhu meistä, jotka lankesimme, -
ja kuljemme hiljaa joukossanne.
Ihminen etsi Jumalaa tähdistä -
ja löysi vain hiljaisuuden.
Mutta jos pimeyden kouran voi löytää, -
eikö se vihjaa sen vastakohdasta?
Helvetin todistaminen todistaa myös Taivaan olemassaolon -
- ja tuo ihmiset takaisin Jumalan luo? - Kyllä.
Sen vuoksi Hän, jota te palvotte, ripotteli meitä tähtien sekaan, -
odottamaan vuosisadoiksi teidän saapumistanne.
Muistuttamaan teitä rajoistanne.
Uudistamaan pelon, jonka luulitte jättäneenne taakse, -
kun astuitte ulos kehdostanne.
Estämään teitä kulkemasta liian kauas hihnastanne -
ja unohtamasta asemaanne.
Uskomatonta. Uskomattomin patologia, jonka olen koskaan nähnyt.
Ettekö usko, että hän todella on riivattu?
Demonisella hallinnalla on useita tunnusmerkkejä, -
joista yhtään en nähnyt. Ei erikoisvoimien esittelyä, -
ei kykyä puhua useilla kielillä, ei tietämystä asioista.
- Hän tiesi nimenne. - Saattoi kuulla sen vartijoilta.
- Entä haju? - Kiintoisa, muttei ratkaiseva.
Suggestio saattoi olla hyvin tehty petkutus.
Ennen kirkolle kertomista, on tiedettävä enemmän...
- Kuulitko tuota? - Kuulinko mitä?
- Lochley, kerro. - Saamme outoja energiapiikkejä.
- Mistä? - Etsimme lähdettä...
Keskus, kuuletteko?
- Sininen 32. - Hänen sellinsä.
Hauskinta on, -
kun papiston jäseninä puhumme ihmeistä päivittäin.
Se on ongelma.
Kaikki puhuvat ihmeistä, mutta eivät tee mitään.
Ilman todisteita ihmeistä, kuten -
meren jakaminen tai kuolleiden herättäminen.
Jokaisella papiston jäsenellä on välillä epäilyjä.
Pitää vain jaksaa, -
koska usko on sitä varten.
Uskoa mahdottomiin asioihin.
Kauhistuttaa on, että hän...
Se on oikeassa.
Mitä juuri koimme, olisi loistava värväämistarina kirkolle.
Luulin paholaisen olevan täynnä valheita.
Niin on, mutta paholainenkin käyttää totuutta tarvittaessa.
Jos on olemassa vale, on tärkeää tunnistaa se -
sekä kaikista tärkeintä, miksi henkilö valehtelee.
Minun on mentävä takaisin. Sinun ei tarvitse tulla.
Se olisi turvallisempaa.
Sanoit joutuneesi ruumiiseen väkisin, ja että Jumala lähetti sinut tänne.
Ja että tämä on tapa pitää ihmiset Hänen puolellaan.
- Entä jos en usko sinua? - Karkota minut pois.
Ne ovat vaihtoehtosi. Karkottaa minut, -
tai antaa jäädä tänne ihmisten pariin tietäen, -
että olen olemassa.
Uhraisitko yhden hengen, -
jos se toisi kirkolle miljoonia uskovaisia?
Sanot tätä Jumalan tahdoksi, koska haluat pitää jalansijasi täällä.
Olisit voinut sanoa haluavasi karkotuksen, -
vaikka et haluaisikaan.
- Mahdollisesti. - Jos niin olisi, -
niin miksi kerroit?
Koska nykyisellä tiedollasi, -
sielusi on vaarassa -
- ja me nautimme siitä. - Miten sieluni on vaarassa?
Jos uskot, että Jumalan tahto on jättää minut tähän ruumiiseen, -
on sinun uhrattava tämän viattoman miehen sielu -
menettäen oman sielusi. Tiedät vain, että -
se auttaisi kirkkoa.
Karkoita minut salassa -
ja toimit Jumalaasi vastaan, -
jolloin manaat sielusi.
Entä jos annan sinun jäädä, eikä tämä ole Jumalan tahto?
Merkityksetöntä.
On tämä Jumalan tahto tai ei, tieto olemassaolostamme, -
ja sen tuoma pelko, vie kirkkoa eteenpäin.
Kirkonpenkit täyttyvät.
Uskovaisia maailmoittain.
Lopputulos on sama, Isä.
Jos vain karkotat meidät heti, -
sinulle ei jää tästä mitään todisteita.
Ei mitään vahvistamaan uskoasi.
Ilman uskoa, sinä ja kirkkosi -
heikkenevät päivä päivältä.
Jos jätät meidät tänne -
ja kerrot meistä kaikille -
sinua ja järjestöäsi tarvitaan taas.
Tarpeellisia, tärkeitä...
Et herää öisin miettimään:
"Miksi olen täällä?"
Tiedät vastauksen, -
koska me olemme täällä -
määrittämässä teitä.
- Mitä aiot tehdä? - En tiedä.
Tämä on yli kokemuksieni.
Et kai jätä sitä hänen sisäänsä?
En tietenkään, mutta kysymys on ajoituksesta.
Yritänkö sitä yksin vai pyydänkö apua?
- Jos pyydän apua... - Sana leviäisi.
Ryhmä pappeja kokoontumassa asemalla? En oikein usko.
Niin suuren ja taitavan ryhmän kokoaminen kestäisi viikkoja.
He haluaisivat tarkastella ja tutkia häntä, jolloin vielä useammat saisivat tietää tästä.
Se johtaisi täsmälleen kerrottuun lopputulokseen.
Siitä tässä on kysymys. Mitä jos nämä oliot todella ripoteltiin tänne -
tähtien joukkoon jostakin jumalallisesta syystä, jota emme voi itse määritellä?
Miksi Jumala tekisi niin?
Miksi Jumala loi Luciferin ja hänen kanssaan kulkeneet tietäen, että nämä lankeisivat?
Miksi sallia rutot, rokot, palot ja maanjäristykset?
Miksi sallia omistamista ollenkaan? Aamoksen kirja, 3:6:
"Törähtääkö merkkitorvi kaupungissa ihmisten säikähtämättä?"
"Tapahtuuko kaupungissa onnettomuutta herran sitä aiheuttamatta?"
Välillä Jumala käyttää keinoja, jotka vaikuttavat rajoittuneessa -
mielessämme pahalta, saavuttaakseen suuremman hyvän.
Joko teemme sen nyt tai odotamme. Muuta mahdollisuutta ei ole.
En tiedä, kumpi niistä on Jumalan tahto.
Jos tämä on osa suunnitelmaa, en tunnista sitä.
Tästä puuttuu palanen.
Emme löydä sitä tänä iltana. Olemme molemmat aivan poikki.
Mene nukkumaan, Isä. Jatkamme tästä aamulla.
Hitto. En saa nukuttua.
Tietokone, lue Sininen 32:ssa olevan vangin asema.
Simon Burke, kunnossapito. Asema on muuttumaton.
Simon, voi sinua.
Mitä teit ansaitaksesi tämän?
Olet ollut täällä neljä vuotta.
Olet ahkera. Et sekaannu muiden asioihin etkä aiheuta ongelmia...
Ei.
Hetkinen.
Simon, et ollut koko ajan täällä.
Tietokone, lue henkilöstötietoja. Burke, Simon.
Pitikö henkilö lomaa noin kaksi kuukautta sitten?
Vahvistan. Menopaluulippu Maahan Ion hyppyportin kautta.
- Hän palasi pari viikkoa sitten... - Kaupallisella linjalaiva Asimovilla.
- Varasi vaunun, paikkanumero... - Se ei ole tärkeää.
- Voitko lukea aluksen lokeja? - Vahvistan.
Etsi poikkeuksellisia merkintöjä paluulennolta Babylon 5:lle.
Odota hetki.
Ennustimme kirkon vaikutuksen vähenevän, -
kun ihmiset läpäisivät taivaan, eikä sieltä löytynytkään enkeleitä,
ei iankaikkista kuoroa, eikä edes -
evakuoinnin jäljeltä jäänyttä seraphia.
Ei serapheja eikä iankaikkista kuoroa.
- Ei myöskään niitä olioita. - Merkintä löytyi. Toistan.
Se haju oli jälleen tänään läsnä. Emme pääse siitä eroon.
Olemme tarkastaneet keittiön, jätejärjestelmät ja kaiken.
Emme ymmärrä, mistä haju tulee. Täällä on lisäksi kylmä koko ajan.
Harkitsimme korjaukseen suuntaamista, mutta mikään ei viittaa ohjausongelmaan.
- Jatkamme kohti Babylon 5:ttä. - Sulje tallenne.
Siinä se.
Se piru parka. Tuo on puuttuva palanen.
- Tiedätkö varmasti, mitä teet? - En, mutta se ei ole koskaan haitannut.
Vaikuttaako rauhoittava varmasti myös olioon?
- Niin kirjallisuus kertoo... - Annoitteko hänelle rauhoittavaa?
Sillä määrällä rauhoittaisi viisi miestä, mutta hän on melko vahva.
Hän menettää tajuntansa kymmenen minuutin päästä.
Hyvä.
Matkalla tänne Isä Cassidy kertoi, että on päättänyt suorittaa manauksen nyt, -
vaikka se vaarantaisi hänen sielunsa.
Se taitaisi huvittaa sinua. Hänen täytyisi elää pelossa.
Harmi, ettei niin tapahdu.
Melkein sait meidät uskomaan, että on vain kaksi vaihtoehtoa.
Voisimme suorittaa manauksen välittömästi täällä tai odottaa.
On myös kolmas vaihtoehto. Voimme lähettää sinut muualle.
Et tainnutkaan riivata Simonia täällä.
Et. Valtasit hänet Maassa.
Kuvittelet vain.
Näin aluksen lokitiedot. Olit siellä.
Aluksen miehistö havaitsi läsnäolosi.
Miksi pysyttelit varjoissa?
Miten pystyit riivaamaan hänet Maassa, -
jos olit täällä tähtien joukossa odottamassa meitä?
Tiedätkö, mitä luulen?
Luulen, ettet voi poistua Maan päältä yksin.
Luulen, että olet loukussa siellä etkä täällä.
Pääsit pois ainoastaan matkustamalla Simonin sisällä.
Sinut manataan kyllä, muttei täällä.
Lähetämme sinut takaisin Maahan.
Takaisin häkkiisi.
Muistan lukeneeni pikkutyttönä, kuinka -
Taivas oli ylhäällä ja Helvetti alhaalla.
Se ei koskaan tuntunut järkevältä, koska jos Helvetti oli maan alla, -
missä se siis oli?
Totuus on paljon yksinkertaisempi, eikö?
Kun lankesit syntiin ja sinut lähetettiin alas, -
sinut lähetettiin alas Maahan. Sidottuna Maahan. Ansassa Maassa.
Taivaan kieltäneenä, evättynä taivaasta.
Evättynä taivaasta. Evättynä tähdistä.
Sidottuna Maahan.
Tehtäväsi ei ollut jumalallinen.
Se oli kirkollinen vankilapako.
Saatoit paeta Maasta -
vain hiipimällä ihon alle -
ja liftaamalla tänne tähtien keskelle -
sekä tehdä sitten kaikkesi varmistaaksesi, että Jumalan palvelija karkottaisi sinut -
tänne tähtien keskelle.
Se oli ainut tapa, jolla saatoit livahtaa karkuun.
Paeta välttämätöntä.
Vielä koittaa päivä, jolloin viimeiset jättävät Maan toisten maailmojen vuoksi, -
koska tiedämme, että toinen päivä koittaa.
Etäinen päivä, -
jolloin aurinko palaa loppuun viimeisessä roihussa.
Taivas muuttuu mustaksi, meret kiehuvat ja maa muuttuu tuhkaksi -
kirkkaan valon kuluttamana.
Kuulostaako tämä tutulta?
Sinä päivänä, loukussa Maassa, ilman pakokeinoa, -
sinä ja kaltaisesi häviävät lopultakin kokonaan.
Taivaat jäävät kuitenkin, ja niin mekin.
Uusi alku. Uusi maailmankaikkeus.
Uusi unelma.
Te ette kuuluu siihen unelmaan.
Muistamme sinut.
Olen täällä.
Hän saattoi olla ensimmäinen karkuun yrittänyt, muttei viimeinen.
Raportoin Pyhälle Isälle paluustani Maahan. Olen aina halunnut tavata hänet kasvotusten.
Nyt minulla on tarina, jonka hän haluaa kuulla.
Levitän sanaa muille luotettaville Maan sotavoimien jäsenille, -
ja jos näin tapahtuu uudestaan, he ilmoittavat minulle ja minä ilmoitan sinulle.
Presidentti Sheridan sanoi kerran, että Babylon 5:llä -
hän vetäisi rajan pimeyttä vastaan.
Hän oli oikeammassa kuin tiesikään. Hemmetti! Olen pahoillani.
Sheridanin pitäisi soittaa minulle, ja minun täytyy vastata.
- Ettekö voikin jatkaa tästä? - Kyllä voin.
Eversti, jos päätätte vaihtaa alaa joskus, soittakaa minulle.
- Meillä olisi tarvetta kaltaisellenne. - Niinkö?
Olenko mielestänne tarpeeksi uskonnollinen?
Kelpaatte kyllä.
Henkilökohtainen päiväkirja, eversti Elizabeth Lochley.
Muutaman päivän välein uusi linjalaiva saapuu Maasta, Marsista tai jostain pirun paikasta.
Matkustajissa on aina joku, joka ei ole ollut avaruudessa aiemmin.
He seisovat ikkunoissa katsellen ulos loppumattomaan horisonttiin, -
joka on tunnetun ja tuntemattoman leikkauspisteessä -
ja kommentoivat kuinka kylmää ja pimeää avaruudessa on.
He ovat väärässä. Katsoessani avaruuteen, tähtimereen, -
näen miljardi kertaa miljardi valoa. Jokainen kutsuu jotakuta:
"Muista minut, lapseni." Jokainen niistä kuiskaa jollekulle: "Tule kotiin."
Maassa olevat ystäväni eivät ymmärrä, miksi olen yhä täällä, -
kun voisin tehdä mukavaa toimistotyötä tai komentaa sota-alusta.
Olen täällä, koska tämä on nyt kotini, -
ja koska pimeyden tullessa on hyvä tietää olevansa ainoassa paikassa, -
jossa valot ovat aina päällä.
MINBAR TÄHTIALLIANSSIN KESKUS
Herra presidentti, aluksenne saapui.
Tulen heti.
Kymmenen vuotta.
Kymmenen vuotta sitten maailma muuttui.
Kymmenen vuotta sitten minä muutuin.
Kymmenen vuotta tiedotustilaisuuksia, byrokratiaa, politiikkaa ja kädenvääntöä.
Joka päivä joku huomauttaa minua kokonaiskuvasta.
Joka päivä mietin, huomaanko lähikuvaa, yksityiskohtia.
- Niin? - Herra presidentti, -
ISN:n toimittaja pyytää taas tapaamista kanssanne.
Sano hänelle, että olen kuollut ja työnnä hänet alas portaita.
Sir?
Hyvä on, päästä hänet sisään.
Toisinaan on kyse yksityiskohdista, lähikuvasta.
- Ne voivat muuttaa tulevaisuuden. - Herra presidentti?
- Onko jokin vialla, neiti Chambers? - Ei ole, sir. Täällä on vain aika karua.
Vai niin.
Minbarit ovat minimalisteja.
Heidän katseluhuoneissaan ei ollut tuoleja viimeiseen 400 vuoteen.
He seisovat koko ajan.
Yhdeksän ryhmä seisoi tyhjyydessä.
Kun ehdotin tuoleja, sain aikaan melkein vallankumouksen.
Seuraavaksi ehdottaisin koristetyynyjä, mutta pelkään, että minut salamurhattaisiin.
- Tuoleista puheen ollen, istukaa alas. - Kiitos, sir.
- Varustaudutteko isoon juhlaan Babylon 5:llä? - Mietiskelen vain tuttuutta.
Vietin siellä neljä vuotta elämästäni.
Elämäni parhaat vuodet.
Sekä elämäni vaikeimmat vuodet.
- Se on alkujen paikka. - Entä loppujen?
Jonain päivänä.
Tämä ei ole paras aika haastattelulle.
- Ehkä myöhemmin. - Olen nähnyt aikataulunne, sir. Sitä ei ole.
Elämä on täynnä pettymyksiä.
Ette taida pitää toimittajista?
Tietysti pidän, oikein paistettuina.
Se on pak'ma'ra-huumoria. Palasin juuri valtiovierailulta heidän kotimaailmastaan.
Jos olisin sanonut tuon siellä, he olisivat nauraneet päiväkausia.
- Herra presidentti... - Kaikki heidän vitsinsä loppuvat -
"oikein paistettuun". He vain huutavat. Jopa heidän kissavitsinsä.
En ymmärrä sitä, mutta se tekee heidät onnellisiksi, joten mikä minä olen...
Miltä tuntuu palata takaisin Babylon 5:lle kaiken tämän ajan jälkeen, herra presidentti?
En oivaltanut haastattelun alkaneen.
- Missä kameranne on? - Tässä.
Ohjaajani sanoi sen varmistavan, että ihmiset katsovat kameraan. Paljon.
Babylon 5:stä.
Tähtialuksen kapteenista aseman komentajaksi, lainsuojattomaksi, -
ja nyt olette palaamassa voitokkaana Tähtiallianssin presidenttinä.
Miltä se tuntuu?
Allianssin puolesta sanottuna -
arvostamme sitä, että Babylon 5 on käytettävissä -
Tähtiallianssin kymmenvuotisjuhlan pitopaikkana.
Sen sijainti puolueettomassa avaruudessa tekee siitä ihanteellisen kaikille.
Ymmärtääkseni siellä on suurlähettiläitä ja diplomaatteja sadasta eri maailmasta.
Kiertää myös huhu, että Centaurin tasavallan keisari Mollari -
- saattaisi ilmestyä paikalle. - Ei.
Ei, hän ei tule.
Londo on ollut erittäin oudossa, pimeässä paikassa viime vuodet.
Kun henkilöt nauravat, joskus he nauravat tyhjää naurua.
Tiedättehän, sellaista tekonaurua?
Londo -
nauroi koko kehollaan.
Nykyisin hän ei kuulemma naura paljon.
Ei, hän ei osallistu. Otamme prinssi Vintarin mukaamme matkan varrelta.
Hän on kolmas vallan perijä, joten paikalla on centauriedustus.
Entä kansalainen G'Kar?
Hän on jossain tuolla. Reunaman toisella puolella.
Delennkään ei osallistu. Hänellä on omia velvollisuuksiaan.
- Siitä pääsemmekin takaisin kysymykseeni. - Vastasin siihen jo.
Kerroitte miksi ja minne menette.
Kysymys kuului, miltä tuntuu palata takaisin Babylon 5:lle kymmenen vuoden jälkeen?
Annatte vain kaksi haastattelua vuodessa. En päästä teitä pälkähästä niin helposti.
Se tuntuu hyvältä.
Tunnustan kaivanneeni Babylon 5:ttä.
Se on outoa, mutta hyvää.
Tuo on merkki kaikille, että aiomme hypätä kvanttiavaruuteen.
- Kvanttiavaruuteen, sir? - Se on vorloneilta hankkimamme uusi teknologia.
Se on parempi kuin hyperavaruus, kaksi kertaa nopeampi.
Sanotaanko, että myös kaksin verroin hämmentävämpi.
Tuntuu kuin antaisi ylen. Se sekoittaa sisäkorvan, -
tasapainoaistin ja todellisuudentunteen.
- Siihen ei totu hetkessä. - Eikö tavallinen hyperavaruus riittäisi...
Ei. Emme millään ehtisi ajoissa.
Kuten sanoin, kun jotkut hyppäävät ensimmäisen kerran kvanttiavaruuteen, -
he oksentavat rajusti. Likaavat itsensä pahimmilla tavoilla, joita voi kuvitella.
- Herra presidentti, minä... - Nyt mennään.
Ongelma ei ole se, että annan vain kaksi haastattelua vuodessa.
Ongelma on se, että todella harvat toimittajat palaavat kyselemään lisää.
Oliko tuo uusi puku?
Näyttääkö tutulta?
Eikö?
Tietysti, minun virheeni. Musta pöly, nimittäin.
Se kätkee tähdet, kuun, pilvet ja taivaan, -
toivon ja säälin, epätoivon sekä...
Korjaan tilanteen.
Kuten sanonta kuuluu, tulkoon valkeus.
New York.
Kaupunki, joka ei itke koskaan.
Pois tieltä! Mitä kuvittelet tekeväsi? Opettele lentämään.
Haista itse.
Näin kaikki oli, -
ja tämän pienen hetken ajan, yhä on.
Ja näin kaikki tulee olemaan.
Jossakin tuolla ylhäällä, -
kaukana yläpuolellamme, pilvien yllä, -
tuhannet musertavat sotakoneet ilmestyivät kiertoradalle.
Jokainen niistä varustettu kauheilla tuhon koneilla, -
jotka kykenevät sellaiseen hävitykseen, jota ei ole koskaan nähty, -
ennen kuin juuri nyt.
Ei...
Tämä ei ollut uni. Ymmärrättekö?
- Kuuletteko? Tämä ei ollut... - Kuulen kyllä.
Kuulen kyllä.
Et ole ainoa teknomaagi, jonka kanssa olen ollut tekemisissä, Galen.
Olen kokenut tarpeeksi erottaakseni -
unitodellisuuden, maagisen todellisuuden -
- ja oikean todellisuuden. - Olet viisaampi kuin luulinkaan.
Niin, viisaampi, vanhempi, -
ja kyllästynyt teihin tonkimassa päätäni, näyttämässä tällaista sontaa, -
joka kerta kun luulen elämäni menevän vaihteeksi hyvin.
Mikä helvetti teitä vaivaa? Eikö teillä ole muita harrastuksia?
Enpä sanoisi tuota lämpimäksi tervetuloksi.
Ei: "hauska nähdä taas, vanha ystävä".
- Hali ja nipistys poskesta, miehekkäällä tavalla. - Miksi näytätte minulle tällaista?
- Miksi minä? - Koska niille meistä jotka majailevat -
loputtomassa tyhjyydessä, tieteen ja magian, -
harhojen ja lopullisen totuuden välillä, -
jotka olemme vannoneet järjestöllemme olla puuttumatta, -
tuntevat sinut yhdyssiteenä.
Kun muut epäilevät, te uskotte mitä näette, kun puhumme teille.
Se usko on pelastanut ihmishenkiä.
Niin voi tapahtua uudestaan.
Tai voin yksinkertaisesti vain mennä pois, jos niin haluatte.
Se mitä juuri näin, onko se mitä tulee tapahtumaan -
vai mitä voi tapahtua?
On keinoja ehkäistä tämä.
On toivoa, mutta parhaimmillaankin vain laihaa.
No, en ole tuntenut toivoa silloinkaan, kun se ei ollut dieetillä.
Hyvä on, jatka.
Eräänä päivänä valitset Prinssi Vintarin kuljetettavaksi Babylon 5:lle.
Kahden päivän kuluttua saavutte juhliin.
20 vuoden kuluttua, -
hän nousee Centaurin tasavallan keisariksi.
30 vuodessa, -
hän päättää palauttaa tasavallan loiston takaisin, -
ja se vaatii sen ainoan voiman eliminointia, joka voi pysäyttää hänet.
Sen yhden voiman, joka on pysäyttänyt centaurit ennenkin.
- Maa. - Hän aiheuttaa näkemäsi kauhut.
Mutta tämä voidaan estää.
Ei, tulin tänne asti, koska mitään ei ole tehtävissä.
Koska pidän pupilliesi laajentumisesta, kun planeetat tuhoutuvat.
Kyllä, se voidaan estää.
Kuinka?
Presidentti Sheridan, luulin sen olevan jo selvää.
Sinun täytyy vain -
tappaa prinssi Vintari.
He kutsuvat sitä spooksi. Sen pitäisi olla heidän lempiruokaansa.
Olen vain maistanut sitä, mutta kutsun sitä toiseksi harmaaksi lihaksi.
Presidentti Sheridan?
Prinssi Dius Vintari.
On kunnia tavata teidät.
Kuten myös.
Tämähän on uusi Valen luokan risteilijä, eikö vain?
- Kyllä. Tunnette alukset. - Se on harrastukseni.
Minua kiinnostaa erityisesti toisten rotujen teknologia.
Maan Starfuryt ovat henkilökohtainen suosikkini.
Niin yksinkertaisia, elegantteja, ja niin tappavia.
Olin yllättynyt saadessani pyynnön kuljettaa teidät risteilijälläni.
Alus jolla tulitte, olisi helposti voinut viedä teidät Babylon 5:lle asti.
Keisari Mollari oli huolissaan, etten olisi turvassa omieni joukossa.
Kolmantena valtaistuimesta, -
olen jokseenkin maalitaulu pienessä, rajoittuneessa tilassa.
Maalina? Kenen toimesta?
Numeroiden neljä, viisi, kuusi ja seitsemän, luulisin.
Ainut josta ei tarvitse huolehtia, on se idiootti Vir Cotto, -
joka ei olisi jonossa ollenkaan, ellei Centarum olisi halunnut rangaista minua isäni teoista.
Olen tuntenut Virin kauan. Hän on hyvä mies.
Hän murhasi isäni.
Ainakin huhujen mukaan.
Hän siis sai mitä halusi, järjestyksessä toisena.
Ei uhkana minulle, -
mutta ehkäpä ajan tullen -
minusta voi tulla uhka hänelle.
Joka tapauksessa, keisari Mollarin mielestä olen paremmassa turvassa kanssanne.
- Hän sanoi: "Uskoisin henkeni Sheridanin käsiin." - No sehän on...
Sitten hän korjasi sanomalla, että luottaisi henkeni käsiinne, -
koska hänellä on suunnitelmia ensi viikoksi.
Sitten hän poistui huoneesta nauraen.
Hänellä on aina ollut huumorintajua.
Isäni sai paljon vihollisia, ja näyttäisi että olen perinyt heidät.
On monia, jotka mieluummin haluaisivat kuolemaani, kuin nousua valtaistuimelle.
Nyt kun olen oikean ikäinen, voin joutua lähtemään Centaurista joksikin aikaa, -
ennen kuin minun on turvallista palata vaatimaan valtaistuinta.
Mutta annan sanani, kun se päivä tulee, tulee myös olemaan tilinteko -
jollaista ei ole nähty sitten tasavallan alkuaikojen.
Ja se tulee olemaan vain alkua, minä...
Joten arvostan elettänne.
Läsnäoloni on mielestäsi varmaan epämiellyttävää, -
mutta on mukavaa nukkua vaihteeksi ilman veistä, -
tietäen, että olen turvassa kanssanne.
Kuinka valmistelut sujuvat siellä päässä, eversti?
- Kuten olettaa voi. - Siis ei mitenkään.
Tällainen Babylon 5 on. Ei koskaan helppoa. Siitä puheen ollen...
Tiedän kuinka vihaat julkisuustemppuja, -
mutta ISN on pyytänyt, että tulisit B5:een -
Starfurylla tavallisen sukkulan sijaan.
Tiedäthän, voittajasankari palaamassa kotiin valkoisella orilla, -
jolla hän voitti Varjosodan.
Onnittelut. Taidan kohta oksentaa.
Älä nyt, se merkitsisi todella paljon paikalla oleville ihmisille.
- Ja tiedät symbolismin voiman. - Hyvä on.
En ole ollut Starfuryssa aikoihin.
Kuka tietää, voihan se olla hauskaakin.
Onko ketään vanhasta jengistä tulossa pirskeisiin?
Joitakin. Puhuin Garibaldille. Hän yrittää päästää. On jokin tilanne Marsissa.
- Entä Stephen? - Luulin että olit kuullut.
Tohtori Franklin meni G'Karin kanssa tutkimaan Rimin takaista aluetta.
Tiedät millainen hän on. Haluaa aina tutkia uusia alueita ennen muita.
Sepä ikävää. Kaipaan häntä.
Näytät väsyneeltä, Elizabeth. Onko kaikki kunnossa?
On ollut hieman hulinaa.
Tiesin aina Babylon 5:n olevan neutraalia aluetta, mutta tänään, -
en tiennyt sen olevan risteys Taivaan ja Helvetin välillä.
Se on pitkä tarina. Kerron loput, kun saavut tänne.
Hyvää matkaa.
Mielenkiintoista kuinka universumi aina varustautuu, eikö vain?
- Mitä nyt? - Palaat B5:lle Starfurylla, -
ja Vintarin viehtymys näihin alkukantaisiin vehkeisiin...
Etkö näe? Sinun täytyy vain antaa hänelle mahdollisuus -
lentää kanssasi toisella Starfurylla.
Mitä sillä saavutetaan?
Agenttini B5:llä -
varmistavat pienen teknisen vian aluksesi asejärjestelmässä.
Sillä hetkellä, kun aluksesi saavuttaa 5000 km tuntinopeuden, -
järjestelmään tulee oikosulku ja aseet ampuvat.
Ja tämän onnettoman tapahtuman vuoksi, hänen alukseensa osuu ja...
Kuten sanoin, siitä tulee kauhea onnettomuus, hyvin valitettavaa, -
josta seuraa ryhdikästä ja ankaraa palautetta Centauri Primeltä.
Mutta lopulta, he ovat yhtä tyytyväisiä kuin mekin päästessään hänestä eroon.
Yhtä tyytyväisiä kuin sinä. Piru vie, hänhän on vasta lapsi.
Kerran kauan sitten Maassa, -
Adolf Hitler ja Genghis Khan olivat vain pieniä poikia, -
leikkien leluillaan, kasvaen hitaasti, -
hitaasti hirviöiksi.
Jos toinenkaan noista kynttilöistä olisi sammutettu aikaisella iällä, -
kuinka monia miljoonia ihmishenkiä olisi säästetty?
Mutta kukaan ei käyttänyt sitä mahdollisuutta, -
koska kukaan ei tiennyt.
Mutta sinä tiedät.
Miljardien ihmishenkien kohtalot -
ovat sinun käsissäsi.
30 vuoden kuluttua -
hän päättää, että tasavallan loiston palauttaminen -
vaatii ainoan voiman eliminointia, -
joka voi pysäyttää hänet.
- Niin? - Presidentin risteilijä hyppäsi kvanttiavaruudesta.
Lähetä sinne Starfury mahdollisimman pian.
- Ja haluan presidentille kunniavastaanoton. - Selvä. Niin, vielä yksi asia.
Presidentti Sheridan on pyytänyt kahta Starfurya.
- Kahta? Miksi? - Hän ei sanonut.
Ehkä hän haluaa varmistuksen. Meillä on toinen Starfury valmiina.
Hän on presidentti. Jos hän haluaa kaksi Starfurya, annat ne.
- Selvä homma. - Olikohan Custerilla tällaista henkilöstöä.
- Vintari. Juuri teitä etsinkin. - Onko aika lähteä?
Kyllä, olen järjestänyt pienen yllätyksen teille.
Haluaisitteko lentää kanssani Starfurylla?
- Oletteko tosissanne? - Aina.
Valitettavasti meillä ei ole teille sopivaa avaruuspukua, -
mutta en käytä sitä itsekään, kun emme ole menossa taisteluun.
Se on vain pientä huvilentelyä.
- Haittaako se teitä? - Ei toki.
Tehdäksenne jotain tällaista, on...
He valvovat minua niin tarkoin.
On niin vähän mahdollisuuksia...
- Hauskanpitoon? - Ymmärrätte varmaan.
Meillä päin kukaan ei tee mitään ilmaiseksi.
Tiedän, miten ihmisiä käytetään hyväksi ja manipuloidaan, -
mutten juurikaan todellisesta ystävällisyydestä.
Kiitos.
Oletan, että osaat lentää Starfurya.
Osaisin lentää vaikka silmät kiinni.
Et ole ensimmäinen.
Jarruta moottoreillasi.
Säilytä kurssisi.
Nyt rauhallisesti.
- Miltä tuntuu? - Mahtavalta.
Joten tältä tuntuu lentää alusta taisteluun.
Pois lukien se, kun vihollinen ampuu kohti.
Nosta nopeuttasi hitaasti -
5 000 kilometriin tunnissa.
- Hitaasti, mutta rauhallisesti. - Selvä.
Olet tehnyt kotitehtäväsi. Käsittelet hävittäjää kuin vanha tekijä.
Niinpä.
Unessani.
Viimeisen viikon ajan, olen nähnyt itseni tällaisessa aluksessa -
suuren laivueen kärjessä.
Unet ovat hyvin merkitseviä kansalleni.
Ovat ne hieman merkitseviä meillekin.
Minulla on ollut ennenkin samanlaisia unia.
Johtamassa laivuetta vihollista vastaan -
tulta sataa taivaasta, kokonaisia kaupunkeja tulessa.
Mutta pelkkää unta.
Mutta tämä oli enteellinen.
Näin itseni tässä aluksessa viime iltana.
Menen sisään, -
lennän perässäsi kulkueessa, ja sitten...
Mitä tapahtuu?
Jotakin ihmeellistä.
En muista enempää.
Tietokone, sulje ulosmenevät yhteydet.
Suljetaan yhteydet.
- Aseiden tilanneraportti. - Neljä Omega-torpedoa valmiina.
Pulssitykit ovat täydellä teholla, valmiina ladattavaksi.
Laske lähestymisnopeus kohdetta kohti.
4500 kilometriä tunnissa. 4600.
Havaitaan tehojen lisäys asejärjestelmässä.
- Sammutanko asejärjestelmän? - Ei.
Pidä asejärjestelmä päällä.
Selvä. 4700.
Se oli onnettomuus.
Vannon, että se oli onnettomuus. En tiennyt, että asejärjestelmä oli päällä.
En tiennyt.
4800.
Läsnäoloni on mielestäsi varmaan epämiellyttävää, -
mutta on mukavaa nukkua vaihteeksi ilman veistä, -
tietäen, että olen turvassa kanssanne.
Ymmärrätte varmaan. Meillä päin, -
kukaan ei tee mitään ilmaiseksi.
Tiedän, miten ihmisiä käytetään hyväksi ja manipuloidaan, -
mutten juurikaan todellisesta ystävällisyydestä.
Mitä juuri näin, oliko se mitä tapahtuu -
vai mitä voi tapahtua?
- On keinoja estää tämä. - Keinoja.
Hän sanoi keinoja.
4900.
Hidasta nopeutta.
Käynnistit jarrumoottorisi. Oletteko kunnossa?
Olen kunnossa.
Halusin vain hidastaa hieman, nauttia ajelusta.
Ja sitä paitsi, en ole lapsi enää.
Minun ei tarvitse kovistella ympäri galaksia.
- Voinko minä koittaa? - Totta kai.
Hemmottele itseäsi.
Se oli mahtavaa. Meidän täytyy tehdä se uudestaan.
Minulla ei ole ollut noin hauskaa sitten...
- En edes muista milloin. - Olen iloinen, että nautit siitä.
Oletko kunnossa?
- Vaikutat mietteliäältä. - Mietin juuri, mitä sanoit.
Että jouduit lähtemään Centaurilta, jottei sinua murhattaisi.
Sinulla on ollut vaikea elämä.
Elämä joka koventaa ihmistä ja tekee ihmisestä erilaisen.
Tarkoitat, ettet halua tai arvosta seuraani.
- Niinkö? - Ei aivan.
Kun juhlat ovat ohi, kutsun sinut kanssani Minbariin.
Voit asua Delennin ja minun kanssani palatsissa.
Kysyin juuri Delenniltä ja hänen mielestään se on loistava idea.
Lupaan, että olet turvassa siellä.
- Miksi? - Miksi ei?
Siellä on paljon tilaa. Meillä on lapsi, David.
Hän on yhdeksän.
Hän tarvitsisi veljen, jolta oppia.
Tai ainakin veljen sijaisen.
Antaisit minun tulla asumaan perheesi kanssa Minbariin?
Juuri niin, kyllä.
Jos olisin kyyninen, voisin luulla, että teet tämän omaksi hyödyksesi.
Saadaksesi jalansijaa centaurien Keisarillisessa hovissa.
Ajattelisin itse samoin.
Et yritä vakuuttaa minua toisin?
Annan elämän tehdä sen puolestani.
Luottamus ei synny yhdessä yössä.
Opetan sinua, jos annat.
Presidentti Sheridan, tervetuloa Babylon 5:lle.
Eversti, mukava nähdä taas.
Kaiken jälkeen, tuoko on tervehdyksesi?
Tule tänne.
- Näytät upealta. - Niin sinäkin.
Eversti Lochley, sijaisprinssi Vintari Centauri tasavallasta.
- Kunnia. - Kiitos.
Kaikki odottavat sinua. Oletko valmis menemään juhliin?
Totta kai.
Mutta...
Mitä jos menisitte edellä? Tulen kohta.
Haluan vain varjella tämän hetken.
- Tietysti. - Olkaa hyvä.
Rikoit sopimustamme.
- Niin tein. - Miksi?
Sanoit, että on tapoja muuttaa tulevaa.
Tapoja, monikossa.
Muut tavat ovat vaikeampia. Tämä oli helpompaa.
- Mutta yhtä päteviä. - Ehkä, emme voi olla varmoja.
Vain hänen kuolemastaan voisimme olla varmoja.
Otan sen riskin.
Delenn ja minä näytämme hänelle eri tavan katsoa maailmaa.
Voimme ehkä auttaa häntä, muuttaa -
ja estää sen tulevaisuuden, jonka näytit.
Ja jos ette voi muuttaa häntä?
Sitten hoidan asian.
Jos ja silloin, kun ei ole muuta keinoa.
Vintari kertoi nähneensä unen, jossa hän oli siinä Starfuryssa -
ja jotain ihmeellistä oli tapahtumassa.
- Se oli sinun tekojasi, eikö? - Olen siellä sun täällä.
Olen miettinyt...
Ehkä...
Ehkä halusit koko ajan, että tapan hänet, kuten sanoit.
Ja ehkä toivoit näin käyvän -
ja ottaisin hänet huostaani.
Ja ehkä painostit minut juuri tähän päätökseen.
Ja se oli se jokin ihmeellisyys, jonka Vintari näki unessaan.
Mitäs siihen sanot?
Sanon, -
että olemme mysteerien ympäröimiä.
Ja ratkenneet mysteerit eivät ole niin kiinnostavia.
Eikö niin?
Hyvää iltaa kaikille ja tervetuloa.
Meillä on kunnia saada vieraaksemme presidentti Sheridan.
Hän tulee kohta sanomaan pari sanaa.
Ja olemme onnekkaita, kun saimme vieraaksemme kuuluisan prinssi Vintarin.
Taas sitä mennään.
Kymmenen vuotta.
Kymmenen vuotta kun maailma muuttui.
Kymmenen vuotta kun minä muutuin.
Tuntuu siltä kuin en olisi koskaan lähtenytkään.
Babylon 5 on alkujen ja loppujen paikka.
Kumpikohan tästä tulee?